Decizia Curții
Constituționale nr. 567/2004
M. Of. nr. 155 din 22 februarie 2005
CURTEA CONSTITUȚIONALĂ
D E C I Z I A Nr. 567
din 20 decembrie 2004
referitoare la excepția de
neconstituționalitate a dispozițiilor art. I din Ordonanța de urgență a
Guvernului nr. 77/2003 privind completarea Legii nr. 161/2003 privind
unele măsuri pentru asigurarea transparenței în exercitarea demnităților
publice, a funcțiilor publice și în mediul de afaceri, prevenirea și
sancționarea corupției
Ioan Vida − președinte
Nicolae Cochinescu − judecător
Aspazia Cojocaru − judecător
Constantin Doldur − judecător
Acsinte Gaspar − judecător
Kozsokár Gábor − judecător
Petre Ninosu − judecător
Ion Predescu − judecător
Șerban Viorel Stănoiu − judecător
Dana Titian − procuror
Cristina Cătălina Turcu − magistrat-asistent
Pe rol se află soluționarea excepției de neconstituționalitate a
dispozițiilor Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 77/2003 privind
completarea Legii nr. 51/1995 pentru organizarea și exercitarea profesiei
de avocat, excepție ridicată de Vasile Grigoraș în Dosarul nr. 3.481/2004
al Judecătoriei Onești.
Dezbaterile au avut loc în ședința publică din 16 decembrie 2004 și au
fost consemnate în încheierea de la acea dată, când Curtea, având nevoie de
timp pentru a delibera, a dispuns amânarea pronunțării la data de 20 decembrie
2004.
C U R T E A,
având
în vedere actele și lucrările dosarului, reține următoarele:
Prin Încheierea din 21 iunie 2004, pronunțată în Dosarul nr. 3.481/2004,
Judecătoria Onești a sesizat Curtea Constituțională cu excepția de
neconstituționalitate a prevederilor Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 77/2003
privind completarea Legii nr. 51/1995 pentru organizarea și exercitarea
profesiei de avocat. Excepția a fost ridicată de Vasile Grigoraș
într-o cauză având ca obiect contestația la executare promovată de
contestatoarea Societatea Comercială Magna Arena − S.R.L. din
Onești, în contradictoriu cu autorul excepției.
În motivarea excepției de neconstituționalitate autorul susține că
prevederile legale criticate încalcă dispozițiile constituționale ale art. 1
alin. (3) privitor la statul de drept și dreptate, ale art. 16
referitor la egalitatea în drepturi și ale art. 4 alin. (2) privitor
la egalitatea între cetățeni, ale art. 21 privitor la accesul liber la
justiție, ale art. 24 referitor la dreptul la apărare, ale art. 41
alin. (1) privitor la dreptul la muncă, ale art. 53 referitor la
restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți, ale art. 115
privitor la delegarea legislativă și ale art. 73 alin. (3) lit. c) referitor
la reglementarea prin lege organică a statutului deputaților și al senatorilor.
Autorul susține că textul atacat contravine prevederilor constituționale
menționate mai sus, deoarece împiedică persoanele să își aleagă un avocat care
îndeplinește un mandat de parlamentar.
Astfel, susține autorul excepției, este nedrept ca justițiabilii să
nu-și poată alege avocatul pe care îl doresc, pentru simplul motiv că acesta
îndeplinește un mandat în serviciul poporului. Această interdicție apare
nu numai ca un act de nedreptate, ci și ca o încălcare a principiului
egalității în drepturi consacrat prin art. 16 din Constituție, precum și a
principiilor prevăzute în art. 4 alin. (2) din Constituție. De
asemenea, îngrădirea posibilităților de liberă alegere a unui avocat contravine
prevederilor art. 21 și 24 din Legea fundamentală.
În altă ordine de idei, autorul excepției susține că dispozițiile legale
criticate sunt neconstituționale și pentru faptul că prevăd o incompatibilitate
pentru membrii Parlamentului, aceea de a-și exercita profesia de avocat în
anumite cauze, incompatibilitate care, potrivit art. 71 alin. (3) și
art. 115 din Constituție, nu putea fi instituită pe calea unei ordonanțe
de urgență, ci numai prin lege organică.
Judecătoria Onești nu și-a exprimat opinia asupra excepției de
neconstituționalitate ridicate.
Potrivit dispozițiilor art. 30 alin. (1) din Legea nr. 47/1992,
încheierea de sesizare a fost comunicată președinților celor două Camere ale Parlamentului,
Guvernului, precum și Avocatului Poporului, pentru a comunica punctele de
vedere asupra excepției de neconstituționalitate.
Guvernul a transmis Curții Constituționale punctul său de vedere, în
sensul că excepția de neconstituționalitate este neîntemeiată, cu următoarea
motivare:
Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 77/2003 a reglementat
incompatibilități pentru deputați și senatori, de aceea Parlamentul, prin Legea
nr. 280/2004 de aprobare a ordonanței, a modificat-o, în sensul că actul
normativ pe care aceasta îl completează, introducând art. 821, este Legea nr. 161/2003
privind unele măsuri pentru asigurarea transparenței în exercitarea
demnităților publice, a funcțiilor publice și în mediul de afaceri, prevenirea
și sancționarea corupției.
Prevederile Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 77/2003 nu
încalcă principiul dreptății consacrat de art. 1 alin. (3) din
Constituție, ci, dimpotrivă, vine în susținerea acestuia, prin asigurarea
independenței parlamentarilor față de influențe exterioare ori față de diferite
interese private. Nu se poate reține o încălcare a art. 16 și a art. 4
alin. (2) din Legea fundamentală, întrucât dispozițiile se aplică
tuturor cetățenilor cu statut de parlamentar, care exercită profesia de avocat,
fără a crea discriminări între aceștia. Părțile își pot alege un avocat
care să nu aibă incompatibilități legale în privința acordării de asistență
juridică, astfel că nu se poate reține o încălcare, prin prevederile legale
atacate, a art. 21 și art. 24 din Constituție.
Susținerea potrivit căreia textul atacat ar încălca art. 41 alin. (1) din
Constituție, privitor la dreptul la muncă, și art. 53 referitor la
restrângerea exercițiului unor drepturi sau al unor libertăți este inadmisibilă
prin prisma art. 29 alin. (1) și (6) din Legea nr. 47/1992,
deoarece nu are legătură cu soluționarea dosarului, ci se referă la încălcarea
drepturilor avocatului parlamentar, care nu este parte în cauza în care a fost
ridicată excepția.
Art. 115 și art. 73 alin. (3) lit. c) din
Legea fundamentală nu au legătură cu soluționarea cauzei, întrucât privesc
modul de reglementare a statutului parlamentarului, critica de
neconstituționalitate cu privire la acestea fiind inadmisibilă.
Avocatul Poporului a transmis Curții Constituționale punctul său de vedere, în
sensul că excepția de neconstituționalitate este neîntemeiată, cu următoarea
motivare:
Faptul că avocatul care se află în exercitarea unui mandat de deputat
sau de senator nu poate să pledeze în anumite cauze nu constituie o încălcare a
principiului constituțional al statului de drept, deoarece prin această
modalitate legiuitorul a înțeles să asigure parlamentarului o autoritate morală
de necontestat.
Dispozițiile art. 24 alin. (2) din Constituție, care
consacră dreptul la apărare, nu se referă la un anumit avocat. Dreptul la
apărare trebuie exercitat într-un cadru legal, partea interesată putând opta
pentru alegerea unui avocat care îndeplinește condițiile legale pentru a o
asista sau a o reprezenta în cauza dedusă judecății.
Președinții celor două Camere ale Parlamentului nu au comunicat punctele lor
de vedere asupra excepției de neconstituționalitate ridicate.
C U R T E A,
examinând
încheierea de sesizare, punctele de vedere ale Guvernului și Avocatului
Poporului, raportul întocmit de judecătorul-raportor, susținerile autorului
excepției, concluziile procurorului, dispozițiile legale criticate, raportate
la prevederile Constituției, precum și dispozițiile Legii nr. 47/1992,
reține următoarele:
Curtea Constituțională este competentă, potrivit dispozițiilor art. 146
lit. d) din Constituție, precum și celor ale art. 1 alin. (2),
art. 2, 3, 10 și 29 din Legea nr. 47/1992, să soluționeze excepția de
neconstituționalitate ridicată.
Obiectul excepției de neconstituționalitate îl constituie dispozițiile
art. I din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 77/2003 privind
completarea Legii nr. 161/2003 privind unele măsuri pentru asigurarea
transparenței în exercitarea demnităților publice, a funcțiilor publice și în
mediul de afaceri, prevenirea și sancționarea corupției, aprobată cu modificări
și completări prin Legea nr. 280/2004, publicată în Monitorul Oficial al
României, Partea I, nr. 574 din 29 iunie 2004, având următorul conținut:
− Art. I. − După
articolul 82 din Legea nr. 161/2003 privind unele măsuri pentru asigurarea
transparenței în exercitarea demnităților publice, a funcțiilor publice și în
mediul de afaceri, prevenirea și sancționarea corupției, publicată în Monitorul
Oficial al României, Partea I, nr. 279 din 21 aprilie 2003, cu
modificările și completările ulterioare, se introduce un articol nou, articolul
821, cu următorul cuprins:
«Art. 821. − (1) Deputatul
sau senatorul care, pe durata exercitării mandatului de parlamentar, dorește să
exercite și profesia de avocat nu poate să pledeze în cauzele ce se judecă de
către judecătorii sau tribunale și nici nu poate acorda asistență juridică la
parchetele de pe lângă aceste instanțe.
(2) Deputatul sau senatorul aflat în situația prevăzută la alin. (1) nu
poate acorda asistență juridică învinuiților sau inculpaților și nici nu îi
poate asista în instanțe în cauzele penale privind:
a) infracțiunile de corupție, infracțiunile asimilate
infracțiunilor de corupție, infracțiunile în legătură directă cu infracțiunile
de corupție, precum și infracțiunile împotriva intereselor financiare ale
Comunităților Europene, prevăzute în Legea nr. 78/2000 pentru prevenirea,
descoperirea și sancționarea faptelor de corupție, cu modificările și completările
ulterioare;
b) infracțiunile prevăzute în Legea nr. 143/2000 privind
combaterea traficului și consumului ilicit de droguri, cu modificările și
completările ulterioare;
c) infracțiunile privind traficul de persoane și infracțiunile în legătură
cu traficul de persoane, prevăzute în Legea nr. 678/2001 privind
prevenirea și combaterea traficului de persoane, cu modificările și
completările ulterioare;
d) infracțiunea de spălare a banilor, prevăzută în Legea nr. 656/2002
pentru prevenirea și sancționarea spălării banilor, cu modificările ulterioare;
e) infracțiunile contra siguranței statului, prevăzute în art. 155−173
din Codul penal;
f) infracțiunile care împiedică înfăptuirea justiției, prevăzute în
art. 259−272 din Codul penal;
g) infracțiunile contra păcii și omenirii, prevăzute în art. 356−361
din Codul penal.
(3) Deputatul sau senatorul aflat în situația prevăzută la alin. (1) nu
poate să pledeze în cauzele civile sau comerciale împotriva statului, a
autorităților sau instituțiilor publice, a companiilor naționale ori a
societăților naționale în care acestea sunt părți. De asemenea, nu poate
să pledeze în procese intentate statului român, în fața instanțelor
internaționale.
(4) Prevederile alin. (1)−(3) nu se aplică în
cauzele în care avocatul este parte în proces sau acordă asistență ori
reprezentare soțului sau rudelor până la gradul IV inclusiv.»
Curtea Constituțională a fost sesizată de instanța de
judecată cu excepția de neconstituționalitate a dispozițiilor Ordonanței de
urgență a Guvernului nr. 77/2003 privind completarea Legii nr. 51/1995
pentru organizarea și exercitarea profesiei de avocat, publicată în Monitorul
Oficial al României, Partea I, nr. 640 din 9 septembrie 2003, însă, din
motivarea excepției, așa cum a fost formulată de către autor și reținută în
încheierea de sesizare, rezultă că obiectul acesteia îl formează dispozițiile
art. I din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 77/2003 privind
completarea Legii nr. 51/1995 pentru organizarea și exercitarea profesiei
de avocat.
Ulterior datei la care a fost sesizată Curtea Constituțională, prin
punctul 1 al articolului unic al Legii nr. 280/2004 pentru aprobarea
Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 77/2003, publicată în Monitorul
Oficial al României, Partea I, nr. 574 din 29 iunie 2004, titlul
ordonanței a fost modificat, dându-i-se următorul cuprins: ORDONANȚĂ DE
URGENȚĂ privind completarea Legii nr. 161/2003 privind unele măsuri pentru
asigurarea transparenței în exercitarea demnităților publice, a funcțiilor
publice și în mediul de afaceri, prevenirea și sancționarea corupției.
Prin punctul 2 al articolului
unic din această lege, textul criticat a fost modificat, însă conține aceeași
soluție legislativă, așa încât, prin prezenta decizie, Curtea Constituțională
se va pronunța asupra art. I din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 77/2003
privind completarea Legii nr. 161/2003 privind unele măsuri pentru
asigurarea transparenței în exercitarea demnităților publice, a funcțiilor
publice și în mediul de afaceri, prevenirea și sancționarea corupției.
Aceste dispoziții sunt considerate de autorul excepției ca fiind
neconstituționale în raport cu prevederile art. 1 alin. (3) privitoare
la statul de drept și dreptate, cu cele ale art. 16 referitoare la
egalitatea în drepturi și cu cele ale art. 4 alin. (2) privitoare
la egalitatea între cetățeni, cu cele ale art. 21 privitoare la accesul
liber la justiție, cu cele ale art. 24 referitoare la dreptul la apărare,
cu cele ale art. 41 alin. (1) privitoare la dreptul la muncă, cu
cele ale art. 53 referitoare la restrângerea exercițiului unor drepturi
sau al unor libertăți, cu cele ale art. 115 privitoare la delegarea
legislativă și cu cele ale art. 73 alin. (3) lit. c) referitoare
la reglementarea prin lege organică a statutului deputaților și al senatorilor.
Din analiza actelor existente la dosarul instanței, Curtea
Constituțională reține că acțiunea introdusă de Societatea Comercială Magna
Arena − S.R.L. din Onești are ca obiect contestația la
executare făcută împotriva executării silite începute la cererea creditorului
Vasile Grigoraș, autorul excepției. În această situație Curtea observă că
textele de lege criticate nu au legătură cu soluționarea cauzei deduse
judecății.
Având în vedere dispozițiile art. 29 alin. (1) din Legea
nr. 47/1992, potrivit cărora Curtea Constituțională decide asupra
excepțiilor ridicate în fața instanțelor judecătorești sau de arbitraj
comercial privind neconstituționalitatea unei legi sau ordonanțe ori a unei
dispoziții dintr-o lege sau dintr-o ordonanță în vigoare, care are legătură cu
soluționarea cauzei în orice fază a litigiului și oricare ar fi obiectul
acestuia, Curtea constată că, potrivit alin. (6) al aceluiași
articol, excepția urmează să fie respinsă ca fiind inadmisibilă.
Pentru considerentele expuse mai sus, în temeiul art. 146 lit. d) și
al art. 147 alin. (4) din Constituție, al art. 1−3,
art. 11 alin. (1) lit. A.d) și al art. 29 alin. (1) și
(6) din Legea nr. 47/1992,
C U R T E A C O N S T
I T U Ț I O N A L Ă,
În numele legii
D E C I D E:
Respinge, ca fiind inadmisibilă, excepția de
neconstituționalitate a dispozițiilor art. I din Ordonanța de urgență a
Guvernului nr. 77/2003 privind completarea Legii nr. 161/2003 privind
unele măsuri pentru asigurarea transparenței în exercitarea demnităților
publice, a funcțiilor publice și în mediul de afaceri, prevenirea și
sancționarea corupției, excepție ridicată de Vasile Grigoraș în Dosarul nr. 3.481/2004
al Judecătoriei Onești.
Definitivă și general obligatorie.
Pronunțată în ședința publică din data de 20 decembrie 2004.
PREȘEDINTELE CURȚII CONSTITUȚIONALE, prof. univ. dr. IOAN VIDA |
Magistrat-asistent, Cristina Cătălina Turcu |